Bregin

Bregin er den sørligste av bystatene før ørkenen begynner. Selv om Sqiptar formelt regnes blant bystatene, foregår det i dag såpass lite kontakt med byen at Bregin i praksis er siste skanse, og rett og slett en utkant.

Byen er liten i folketall, men større enn andre byer i utstrekning. Folketallet var høyere før, men folk har de siste hundre årene flyttet fra byen i stor stil, og store deler av byen står nå tom og falleferdig igjen. Befolkningen er stort sett mørkhårede, men er jevnt over høyere og slankere enn befolkningen i nabobyen Barnak. Mennene har relativt lite skjeggvekst, men bart er vanlig. Klesstilen er temmelig egenartet, og er preget av tettsittende, ensfargede klær av grov tekstil, med mye knapper og sømmer.

I tidligere tider var byen et handelssentrum, som knyttet de andre bystatene sammen med Sqiptar, og ellers handlet både sørvest, nord og nordøst. Handelen dreide seg mye om fiske og jordbruksvarer, men også om tekstiler, krydder og andre varer ørkenfolket handlet med.

Etterhvert som byen i større og større grad ble en utkant, flyttet folk fra byen. De fleste flyttet oppover langs kysten til Barnak, Narod og Bork, men noen flyttet også sør til Sqiptar, og enkelte slo seg sammen med ørkenfolkene og ble nomader. Byen ble med det delvis en spøkelsesby, og det preger byen fremdeles.

Byggeskikken i Bregin minner om Bork, med trehus på en eller to etasjer. I Bregin er det imidlertid et bedre organisert system med gater, selv om konkrete kvartaler ikke er å finne. Gatene er relativt smale, men det er ikke så trangt her som det er i Bork eller Narod. Som nevnt står mange hus tomme; noen av dem er fremdeles i OK stand, andre er rast sammen for lenge siden. Likevel er det fremdeles liv i gatene, det er bare mye mer plass i byen enn livet tilsier.

Havna er stort sett forfalt; bare en pir og et lite fyr står igjen av det gamle havneanlegget. Fiskerne som er igjen i byen klarer seg fint med den ene piren, og ettersom det ikke foregår noe særlig handel sjøveien, er det ikke behov for noe mer.

Midt i byen ligger det gamle torvet, som i dag i praksis er en slags blanding mellom park og søppelplass. Gjennom årenes løp har søppelet bygd opp en haug som reiser seg 2-4 meter over gateplan, bestående av jord og alskens skrap. Haugen er dekt med kratt, og står der som en påminnelse om byens forfall.

Rundt byen ligger en del store eiendommer, som tilhører de gamle rikmannsfamiliene. De fleste av disse har klart å holde hodet over vannet i nedgangstida som har vært, og vinklet forretningene sine over på andre ting enn ren varehandel. De som kom dårligst ut av at handelen brøt sammen, var de som leverte råvarer til håndverkerne. Uten noen å selge varene til, ble de tvunget til å finne annet arbeid, og gjorde det - stort sett andre steder.