Sqiptar

Sqiptar er den sørligste byen på kontinentet. Den er formelt regnet blant de såkalte 'bystatene i sørøst', men har i realiteten lite eller ingen kontakt med de andre byene langs kysten. Etter at de fem magikerhusene falt ble Sqiptar mer eller mindre isolert, og har siden den gang handlet nærmest utelukkende innover i landet, med nomader og andre ørkenreisende.

Sqiptar styres av en høvding, en tittel som går i arv fra far til eldste sønn. Dette er en ordning de fleste er fornøyd med, kanskje særlig fordi han i realiteten ikke har spesielt mye makt. Forbrytere blir stort sett straffet av den fornærmedes familie, og foregår etter øye for øye, tann for tann-prinsippet. Høvdingens viktigste oppgaver er å holde orden på handelen i byen, og å administrere skattene, som igjen brukes på byens soldatstyrke. I motsetning til andre steder fungerer ikke soldatene som politi, men som rene soldater, med millitære oppgaver. Jobben går ut på å beskytte byen mot angrep, om mulig snuse opp informasjon om slikt før det skjer, og ellers å holde oversikt over hva som skjer i byen.

Byen er en underlig blanding av en kystby og en ørkenby, og er helt unik i sitt slag. Den har ingen bymur, men en enkel tømmerpalisade som holder ville dyr ute. Palisaden har stort sett tre åpninger (selv om det forekommer at dette endres), to langs kysten på hver side av byen, og en innover mot nordvest, og ørkenen. Bygningene er laget av leire, for å isolere mot den brennende heten området særlig om sommeren opplever. Det eksisterer ingen faste forretninger i vanlig forstand; all handel foregår i friluft på torvet, rundt en enorm, åpen brønn. Det drives ikke noe landbruk i tradisjonell forstand i byen, men havet brukes desto mer kreativt: I tillegg til fisk og andre havdyr er også tang og tare viktige ernæringskilder for innbyggerne i Sqiptar. Enkelte ørkenfrukter finnes også her, men på grunn av klimaet spises det meste i tørket form.

Byen er særlig kjent som hovedsete for Sqiptarhuset, et av de fem magikerhusene, men bortsett fra palasset der huset holdt til, er det ingen spor igjen av verken Sqiptarhuset eller krigsmagikerne de trente i dag. Palasset var i utgangspunktet eid av en velstående familie fra byen, men ble raskt etter husets opprettelse overtatt av dem. Da de fem husene ble lagt døde, og medlemmene spredt for alle vinder, ble palasset forseglet og erklært forbudt område, noe som fremdeles gjelder i dag. Palasset ligger rett utenfor byen, langs kysten mot sørvest.

Det gamle pantheonet i sørøst hadde aldri noe fotfeste i Sqiptar. I stedet ble det tilbedt et bredt utvalg av ørkenånder, med intrikate hierarkier og innbyrdes intriger. Med årene fikk ørkenåndene noe mindre plass i folks dagligliv, og selv om de fremdeles eksisterer i folks bevissthet gjennom sagn og eventyr, tilbes ikke disse åndene i tradisjonell forstand. Det man kan merke det best på, er eldre, faste uttrykk fra tida da åndene var tydeligere i folks bevissthet. Ørkenstormer kan omtales med uttrykk som 'Skal si Zhivreth driver viftepikene hardt i dag', og om en vakker kvinne kan man si at 'Selv Chatra hadde misunt henne de øynene', selv om man til daglig ikke lenger forholder seg til verken Zhivreth eller Chatra.